Skynda er på, era kräk! Full fart!
Fortare!
Kom igen, sätt fart!
Kom igen nu, grabbar!
Skynda er på!
Jag är Oscar Garcia från delstatspolisen!
Ni grips för häststöld. Släpp vapnen!
Säg det till din morsa, din jävel!
Ner på knä! – Bind dem.
Nu ska vi lära er en läxa. – Skynda på!
Försöker ni stjäla tillbaka hästarna från mig?
Det är mina hästar!
Garcia, Ramos... Polismän!
Man dödar inte en delstatspolis! De kommer att jaga ifatt dig.
Du din jävel!
Jag ska lära dig en läxa.
Jag ska lära honom en läxa.
En del av de här killarna är mycket längre än jag.
Ett helt huvud längre.
Vad fan är det som händer?
Hör du, din jävel! Du förstör mina bilar! Varför gör du så?
Det här är J.J. McQuade, Texas Ranger!
Hallå där! Lägg ner dem!
–Rör er inte! –Rör er inte!
Ställ dig upp som en man så att jag ser dig!
Tror du att jag bryr mig om din vän nu?
Lägg ner vapnet annars skjuter jag honom!
Jag skjuter honom, din jävel!
Det är bäst att du lyssnar på mig!
Kom ner nu på direkten!
Jag kommer att döda honom! Släpp vapnet!
Ingen har dödat en Texas Ranger och överlevt.
Han är inte så stor. Lugna ner er. Vi får visa vår gäst lite respekt!
Kom igen, din jävel!
Jag har aldrig sett en Texas Ranger på nära håll förut.
En gång sparkade en Texas Ranger ut min fars tänder.
Skulle du göra så mot mig, Texas Ranger?
Skjut inte mig!
Skjut inte! Du har redan sparkat ut mina tänder!
Sådan far, sådan son. Kom med här.
Gå undan. Jag ska skära loss dig.
Jag vill bara säga tack. Du var fantastisk!
Okej, grabben. Skär loss dina bröder.
–Gå och dra över morsan, ditt as! –Jag ska fixa dina tänder.
Vi presenterar Dakota Brown!
Tack för 38 års lysande insatser som Texas Ranger...
...och mer än 2 000 gripanden...
...och för att du har tjänat Texas med oförskräckt hängivenhet!
Vi överlämnar den här guldklockan...
...samt en hederstavla.
–Vad sägs om det? Inte illa! –Dakota.
Tack, mina damer och herrar. Det är en stor ära.
Adios, amigos. Hasta la vista!
Tack för att ni kom! Kör försiktigt.
–Bra tal, Dakota. –Åt helvete med det. Fick du dem?
–Jag hade gärna hjälpt till. –Jag hade behövt dig.
Dakota? Jag kan inte påstå att jag kommer att sakna dig.
Tack ska ni ha, chefen. Och tack för klockan.
Och du, McQuade... Mitt kontor om tio minuter!
"Och du, McQuade..."
–Hallå, McQuade. –Tjena.
Hallå där.
–Chefen? –Sätt dig, McQuade.
Du tror väl att du är förbannat vass?
I uppdraget som Texas Ranger ingår det mer än att göra gripanden!
Man måste se bra ut när man gör det. Stil...
De bästa har alltid stil.
–Sätt dig ner, sa jag. –Jag föredrar att stå.
När det gäller gripanden av brottslingar på egen hand–
–saknar du konkurrens.
Min Ranger är en mönstermedborgare, en stöttepelare som går i kyrkan.
Han lever hälsosamt och har fru och barn. Läs den!
Det är en ledare av senatorn som godkänner vår årsbudget.
Jag citerar: "J.J. McQuade är en symbol för den brutala, föråldrade"–
–"och diskriminerande sorten av Rangers vi har idag." Slut på citat.
Det ska bli ändring på dina ensamvargsfasoner.
Du ska börja samarbeta med delstatspolisen och FBI. Förstått?
Kom in.
–Ni sökte mig, chefen? –Ja.
Det här är din nya partner. Vicesheriff Arcadio Ramos.
Arcadio. Ni kan kalla mig Kayo.
Du måste skämta.
–Det ska bli en ära att jobba med er. –Glöm det. Jag jobbar ensam.
Var fick du tag på vapnet?
–Det är det jag ska ta reda på. –Ranger?
Var bara ihärdig.
Ryssarna har svikit oss. Vi måste själva finansiera kuppen.
Leveransen måste nå Havanna före onsdag.
Vill ni räkna dem, señor Wilkes?
Tillit är det viktigaste i vår bransch.
Lasta planet omedelbart!
Jag har bråttom tillbaka till Havanna. Sätt fart!
Var det tillräckligt fort?
Begrav dem.
Ranger?
Duktig hund. Duktig varg...
Duktig pojke. Duktig varg.
Jäklar... Vilket pissigt ställe.
Ranger?
–Vad gör du här? –Jag kom hit för att väcka dig.
Jag är ju din nya partner.
–Stick härifrån. Glöm partnersnacket. –Men kommissarie Tyler...
Tyler kan dra åt fanders!
Dra över din morsa!
Herrejävlar!
Ranger? Jag vill be om ursäkt.
Det var inte meningen att tränga mig på.
Du kan inte köra ifrån mig. Jag har kompressormotorer!
Försök att mäta dig med det här.
Tusan också!
Fan!
För fan, Ranger!
Förbannade helvete!
Din fördömda Ranger...
–Pappa! Hej, pappa! –Hallå, sockertoppen!
Vad är det här?
–Det var på tiden att du kom. –Du kanske vill rida?
–Menar du det? –Jag har tagit ledigt idag.
Jag visste inte att du tog ledigt. Var har du hållit hus, främling?
–Samma gamla bus? –Den sortens bus tar inte semester.
–Får jag inte berätta nyheten? –Raring...
–Mamma... –Vad då för nyhet?
Jag har fått ett bra jobb i Las Cruces.
Vi tänker flytta dit om två veckor.
–Vad då flytta? –Bli inte upprörd nu.
Jag är en självständig kvinna och vill leva mitt liv.
–Jag vet, men det kan du göra här. –Jim...
Nån dag kanske du träffar en flicka–
–som inte har nåt emot att sitta uppe och se om du kommer hem levande.
Det är en trevlig stad. Det vore bra för Sally.
–Raring? –Ja, vad fan...
–Det här är min pojkvän, Bobby Drew. –Pojkvän?
Jag har hört mycket om er. Ni var med i marinkåren och fick silverstjärnan.
–Trevligt att träffas, Bobby. –Det samma, Ranger.
Pappa ska ta med mig ut på en ridtur, om det går bra. Vi ses ikväll.
–Vi ses sen. –Ha det så kul.
Hej då! Vi ses sen.
Hej då, mamma! Vi ses!
–Jag är redo att ta ut Foxy nu. –Var bara tålmodig.
–Jag är redo. –Lyssna noga nu.
–Hon har lite mustang i sig. –Jag kan hantera henne. – Kom nu.
–Var försiktig. –Okej. – Lugn, Foxy.
Vad sägs om att bita sig fast i hennes ända och släpas ihjäl?
–Vem är hon? –Clark Richardsons änka.
Hon föddes fattig, gifte sig med rike Clark–
–precis innan han mosades i sin italienska racerbil.
Clark umgicks i hårda kretsar och det sägs att det inte var en olycka.
–Synd att så skön frukt ska ruttna. –Den ser inte särskilt rutten ut.
–Sally! –Stanna!
–Sally! –Hjälp mig!
Stanna!
Hjälp! Hjälp!
Det gick bra. Det är ingen fara.
–Gick det bra, hjärtat? –Ja. – Tack ska ni ha.
–Vad heter du? –Sally.
–Var mer försiktig nästa gång. –Det ska jag.
Tack för er insats. Jag heter Jim McQuade.
Den ökände Texas Rangern. Trevligt att träffas!
Rawley Wilkes, min avlidne makes partner. – Ranger McQuade.
Nu är du min partner.
Det sägs att du är bra med nävarna och fötterna.
Rawley har varit europeisk karatemästare.
Ranger Brown, Sally...
Ranger McQuade, det var extra angenämt.
Rawley ska ha en liten kampsports– uppvisning vid kapplöpningsbanan.
–Bara en liten demonstration. –Herrarna kan väl kika förbi?
–Vi hinner nog inte... –Det gör vi mer än gärna, frun!
–Hej. –Hej, Foxy!
–Vad gör du? –Jag vill rida!
–Är du säker? –Visst är jag säker. – Ursäkta mig.
Galopp! Iväg!
Hon ger sig aldrig. Påminner hon om nån annan i familjen?
–Har du Pearl? –Nej. Heineken, Michelob, Dos Equis.
–Nedre hyllan, Sam. –Ska bli, frun.
Rawley ska glänsa.
Det här blir mycket intressant.
Nästa.
Jag ser att medias favorit är här: Rangern J.J. McQuade!
Ska vi ta en match, Ranger? Kanske satsa en slant?
Nej, tack. Jag slåss inte för pengar.
Jag vill inte att du dansar med mexare.
Du är väl mexare, eller hur?
Ursäkta mig ett tag.
–Sluta när du har övertaget! –När blev du tillfrågad?
Jag ska visa dig!
Kom igen, hårding.
–Killarna har bara lite roligt. –Vill du också vara med?
Det här är inte roligt, enligt mig!
Jag ber om ursäkt. Vissa av mina vänner borde lära sig hyfs.
Du kanske behöver nya vänner.
Musik! Spela!
Det här var min fest!
Vi borde ha gripit kräken.
Om jag låste in alla som har slagit mig hade halva länet suttit inne.
Du är van vid att rädda mig. Jag uppskattar det.
–Du är bra på att ta stryk. –Jag kör hem hamburgsplytet.
Du behöver nog ett miljöombyte. Följ med mig.
Jag kör.
–Du är visst inte så populär. –De förstår mig.
Por favor.
En flaska mescal, två citroner och städa gärna undan från bordet.
–Mescal? –Ja.
Vad sägs om en kyss, raring?
Ursäkta mig.
Det är dags att gå.
Se upp!
–Sally? Kom tillbaka! –Nej.
Kom igen! Öppna, släpp in mig!
–Nej. –Öppna dörren. Släpp in mig.
–Lovar du att inte försöka med nåt? –Jag lovar. Släpp in mig!
–Nej, du lovade! Sluta! –Jag ljög.
–Vad är det? –Det kommer från motorvägen.
–Stanna här. –Bobby?
Herrejävlar!
Vi sticker härifrån.
Ducka.
Vad vill ni?
Nej! Bobby! Nej!
Vi ses.
6R1, kom. Hör du mig?
–6R1 här, kom. –Uppfattat.
Vi har flera döda och skadade på I–10 söder om Estelline.
Jag är på väg hem. Finns det nån närmare?
Ni bör nog åka dit. Vi har uppgifter om att er dotter är inblandad.
–Sally McQuade. –Rum 418.
Vänta, Ranger!
Hon behöver vila. Hon hade enorm tur.
Bobby...
Tjenare, Ranger. FBI har tagit över.
Marcus Jackson, FBI Houston.
–McQuade, Texas Ranger. –Jag vet.
Jag beklagar det inträffade, men det här är en federal utredning.
Det ligger hylsor överallt, 9 mm.
Ursäkta mig. – Ta dem till labbet. Jag vill ha en teknisk rapport.
Det är väl hans föreställning.
Det fladdrade runt papper överallt.
Jag behöll det här.
–Det är från en armékonvoj. –Fort Nelson.
–Löjtnant Dade, transport. –McQuade, Texas Ranger, El Paso.
Jag ville bara se om transport 5501 lämnade Fort Nelson igår.
–Ja, det gjorde den. –Vad innehöll lastbilarna?
Jag får inte säga det. Tala med överste McNeil.
–Kan ni koppla mig? –Ja, sir.
–Överste McNeils kontor. –Får jag tala med översten?
–När kommer han? Var är han? –Jag vet faktiskt inte.
–Vad tusan vet du egentligen? –Jag ligger inte med honom!
På det där sättet kommer du ingenstans. Följ med mig.
–Vad fan gör du? –Tar mig in i Aristoteles.
–Vem? –Arméns centraldator.
Jag har lånat koderna från Texas brottsbekämpningscentrum.
–Det var som fan... –Säg till om du hittar nåt.
Vänta, Ranger! Jag är inne!
Jag har fått fram det!
De har en jävla massa vapen.
–Har du sett? –Det var som fan.
–Bra jobbat, grabben. –Tack, Ranger.
Här har vi vår lilla Judas.
–Vad har han för koppling dit? –Snow. Skojare, langare, hallick...
Han har fingrarna i alla syltburkar.
–Vad sägs om att besöka honom? –Kom.
–Ska du parkera? –Håll i dig.
Du börjar lära dig.
–Jag har en del kvar att lära mig. –Kom nu.
Satan i gatan!
Vart tog mannen som precis gick förbi vägen?
Tack.
–Kommer du ihåg mig, Snow? –Jisses!
Gå runt till framsidan.
Tack så mycket!
Fan också! Helvete!
Nej!
–Nej! –Kom här!
Upp med dig! – Ta honom!
–Jag ringer brandkåren. –Jag ska bara prata med honom först.
Upp med dig, gosse!
Du blir visst halare med tiden.
Kom här! Hur många gånger har jag gripit dig, ditt kräk?
Kom igen!
–Det gör ont i handen! –Ja, eller hur?
–Din jävel! –Får jag låna den där manicken?
Visst.
Vad tänker du göra?
Sluta! Vänta!
Har du nåt att säga, pissmyra?
Jag vet vem ni söker. Det är den mexikanska maffiakillen. Falcon.
De stjäl vapen överallt. Allt de kommer över.
Vad ska de med alla skjutjärn till?
Jag sa: Vad ska de med alla skjutjärn till?
Fan! De fraktar dem till Mexiko och Centralamerika, till terrorister.
De hamnar på olika ställen. Jag vet inte...
De kommer att döda min son! För helvete!
Jag ber er...
Snälla, släpp mig!
Stanna där. Våga inte andas för fort.
Tack, Dakota. Jag trodde att du skulle kunna övertala honom.
Håll kvar honom tills jag är tillbaka.
Jag ska tvätta av mig och besöka señor Falcon.
–Vad ska jag göra, Ranger? –Håll fortet, partner.
Vi kan prata lite mer med vår gäst.
Vad tänker du göra? Jag är inte rädd för dig!
Vad fan...? Helvete!
–Vad fan håller du på med? –Hej!
–Jag tänkte bara städa lite. –Jag kan anlita en städerska.
Du är en hopplös slusk, Jim. Ge mig sladden.
–Vad är det här? –Vitaminer.
–Var är min öl? –I soporna.
Förstår du inte att du tar livet av dig?
Damen... Om jag vill ta livet av mig...är det mitt problem.
Okej. Som du vill. Adios.
Vänta lite, vänta lite...
Du...
Det var inte meningen att vara så...
Det jag menar...
Lola, jag...
Förlåt mig.
Du skulle må bra av vissa förbättringar.
Ja, jag vet.
Hallå där! Det är inte jag som är soporna!
Okej, du bad om det!
–Det är bara för inbjudna. –Det här är min inbjudan.
Så ensamvargen behagar att besöka oss?
–Som du ser är min större. –Min är laddad.
–Säg mig, Ranger... Gillar du spel? –Det är inte därför jag är här.
–Vad har du då för ärende? –Vapen.
En gång i tiden var jag intresserad av vapen.
–Vissa påstår att det gäller än. –Och det vill du gärna tro på.
Häromkvällen dödades flera män i en stöt mot en armékonvoj.
Personen som stal vapnen stod mig nära en gång i tiden.
Han kanske tar illa upp om jag avslöjar nåt.
Han är affärsman, precis som jag, och han...
Varför berättar jag det här för dig? Du kommer själv att ta reda på det.
–Jag nöjer mig med att följa spelet. –Det kanske är ett spel för dig.
Om jag får veta att du deltar ska du få sota för det.
Det har varit trevligt att talas vid, men nu måste jag tyvärr gå.
Du, Ranger? Mannen du grep, Snow...
Jag har hört att han inte kommer att överleva natten. Adios!
–Vad då "kommer inte fram"? –Jag beklagar, 6R1.
Telefonlinjen är ur funktion.
Då ska vi se. Snow synar, här är hans 30 cent och här är mina. Vad har du?
–Bästa given på hela dagen. –Ser man på, par i kungar!
Titta här. Tre åttor, visst är det fint?
Du vann inte. Jag tar lite av dina pengar.
–Hur mycket vill du satsa nu? –25 cent.
–25 cent, säger du. –Nu kör vi.
Sitt still, gosse!
Du kommer att älska det här spelet. Du ska få en magisk giv.
Dessvärre kommer den att vara aningen sämre än min.
–Vad har du? Få höra nu. –Jag behöver en öl till.
–Göm inga kort i ärmen nu. –Det behövs inte med dig.
När man spelar det här spelet lär man sig att man tricksar med människor...
Man tricksar inte med kort, man tricksar med människor.
Obetänksamt prat är farligt. Förstår du?
Jag trodde att du skulle det. Då så, jag spelar bara ut korten...
Nej, döda mig inte! Döda mig inte!
Dakota! Är du oskadd? Dakota? Svara!
Kayo?
Det ordnar sig, grabben.
–Kommissarien. –Ranger. Du känner nog agent Jackson.
Det här är överste Remsing och ATF–agenten Burnside.
–Federala myndigheterna. –Läs det här.
–Ett federalt åtal? –I ditt namn.
Du kanske inte inser att de är internationella knarklangare.
De förser terroristgrupper i hela världen med våra vapen.
Jag kan inte stötta dig nu, Ranger.
Du har inte bara undanhållit bevis och inhyst ett nyckelvittne...
Du orsakade en bra mans död och bröt alla jurisdiktionsregler!
Jag är tvungen att suspendera dig.
Du får ta tjänstledigt utan lön tills det här är formellt utrett.
–Vill ni ha min stjärna? –Det är inte nödvändigt. Inte än.
Hej, Wolf. Hur är det med min gosse?
Jim...
–Vad är det som är fel? –Det är inte värt att prata om.
Du... Är du okej?
Ja, jag är okej.
Lola!
–Gick budskapet fram? –Precis som planerat.
Fan!
Jim?
Nu åker vi hem.
–Vi ses snart, raring. –Följer du inte med in, pappa?
Jag vill inte lämna dig.
Du har blivit en riktig dam.
Jag kommer att sakna dig.
–Jag älskar dig, pappa! –Jag älskar dig också.
Du är ganska nipprig för att vara en Ranger.
Du är ganska tystlåten för att vara FBI–agent.
Det är visst nån som inte gillar dig, McQuade.
–Jag har fått en del fiender. –Jaså? Samma här.
–Vad vill du? –Jag vill be om din hjälp.
Jag är ingen inkvoterad nigger som bara följer reglerna.
De har en avlämningsplats nånstans mellan här och Big Bend.
–Det är 1 300 kvadratkilometer. –Vem vet? Vi kanske har tur!
Det är ganska ödslig terräng, McQuade.
Här uppe finns inga vägar.
–Det här kan ta flera veckor. –Det börjar bli sent. Vi vänder.
–Ser du nåt? –Gå ner där borta.
Här har det varit aktivitet. Ganska välorganiserat för att vara ödemark.
Inget är utsatt på kartan.
Vad är det som händer?
Jag får dåliga vibbar av det här stället.
–Hur känns det att passa Burnside? –Federala veklingar...
Vad är det här, McQuade? En jäkla getstig?
–Vänd om ni vill. –Vem fan tror den jäveln att han är?
Den jäveln kan landskapet bättre än du kan vårtorna på din frus rygg.
Vi kan väl ställa oss i kö och kyssa honom i röven?
–Förbannat också. –Behöver ni hjälp?
Vi visar dem vad den här bilen kan.
Vad fan tror han att han gör?
–Vad i helvete? –Håll i dig.
–Vad är det där? En stridsvagn? –Burnside. Kan du inte hålla käften?
Kom.
En fin organisation, inte sant?
Det har gått för lätt.
Vi kollar runt lite innan vi slår till.
–Burnside... –Burnside! Vänta!
Det här är FBI! Släpp er vapen, annars börjar vi skjuta.
Ducka!
–Spring, jag täcker dig! –Jag stannar här!
Stick! Det är en order!
Ditt jävla as!
Det här tycker jag är roligt.
–Det räcker, Rawley! –Jag har en överraskning åt dig.
–Nej, Rawley! Jag ber dig! –Det här har jag väntat länge på.
Gör inte så här, Rawley!
Okej, min kära. – Hämta hans bil.
Jag har en bättre idé. Ta henne härifrån.
Mördare! Mördare! – Släpp mig!
Lyft upp honom.
Sätt honom i den.
Jag tar den som ett minne.
Adios.
Stilla, era kräk!
Ranger! Din jäkel!
Ranger!
Ranger?
Du får inte dö nu. Du får inte dö nu, för tusan!
–Hämta en öl åt mig, grabben! –Ja, sir!
Vilka tragiska jävlar vi är.
Vems idé var det här, förresten?
–Jim! Tack gode gud att du är här! –Vad har hänt?
Sally är försvunnen. Jag har ringt alla hennes vänner.
Lugna ner dig. Är du säker på att du har kollat överallt?
Jim...
Det här sköter jag.
Är det "Ranger" eller "mr McQuade"? Får jag komma in?
–Ut med språket. –Jag vill erbjuda min hjälp.
En av mina affärspartners, Rawley Wilkes, har gjort mig besviken.
Jag struntar i dina problem. Jag ska ta honom på mitt eget sätt.
–Wilkes har din dotter, McQuade. –Jim!
–Han säger att han saknar dig. –Jag vill ha tillbaka min dotter.
Jag är mer än villig att hjälpa dig återfå din ögonsten...
–...om du återgäldar tjänsten. –Vad har du för villkor?
Jag berättar exakt var du hittar mr Wilkes och din dotter.
I gengäld vill jag att vissa av mina tillgångar skyddas.
–Jag vill bara ta det som är mitt. –Jim...
Vad som helst. Snälla...
–Hej, partner! Vart är du på väg? –Mexiko.
–Mexiko? Varför det? –De har min dotter.
–Vänta, jag följer med! –Det är inte din strid.
Ranger! Du är inte i form att klara det ensam!
Pengar, tack. Pengar, tack.
–Tack! Tack så mycket! –Ska jag tanka fullt?
Må Gud skydda er.
Señor? De önskar er lycka till?
Du trodde väl inte att jag skulle missa allt det roliga?
–En ny leksak? –En liten överraskning, bara.
Det måste vara ett skämt...
Hej! Kommer ni ihåg mig?
–Hur smugglar vi in honom i Texas? –Det får bli ditt problem.
–Klarar du det? –Jag tänker inte avlida på vägen.
Från och med nu är det nedförsbacke.
Okej!
Nu delar vi på oss och håller oss till planen.
Hej, Sally. Hur är det med dig?
–Varför håller han mig inlåst? –Rawley...
Pappa! Pappa!
Jim... Jag är så glad att du lever.
Vart är du på väg, tror du?
–Sätt fart. Det smäller snart. –McQuade...
Nu sticker vi!
–Sally! Sally! –Kommer du ihåg mig, mexare?
Ja. Jag glömmer aldrig ett kräk.
Stanna här!
Fan... Förbannat också.
Kom!
Fan! Jag visste att jag glömde nåt.
Välkommen till min hacienda, McQuade.
Väldigt trevligt av dig att hälsa på.
Pappa!
Kom igen.
–Pappa! –Nej, Sally!
Sally! Sally...
Hur är det med dig, hjärtat?
Ge mig vapnet.
–McQuade! –Rawley! Nej!
Kom nu!
Jim... Jag svek dig aldrig.
Rawley dödade min make och tvingade mig att bli hans partner.
Jag hade inget val. Han skulle ha dödat mig.
Jag älskar dig.
Var med, McQuade!
Pappa...
Min vapenarsenal! Mina investeringar! Vad har du gjort?
Rör dig inte, säg inget, så ordnar det sig.
–Vi slöt ett avtal, McQuade. –Du slöt ett avtal. Inte jag.
Vill du försöka en tredje gång?
McQuade, vänta! Vänta!
Lämna mig inte här! Federales kommer snart!
–Vet du hur man flyger en sån här? –Nej, men han vet.
Du får inte lämna mig! McQuade!
Vänta, McQuade! Det där är min helikopter!
Kom tillbaka, McQuade! McQuade! Det är min helikopter!
Får vi trycka din kommentar om den våghalsiga räddningsaktionen?
–Ger FBI Texas Rangers äran? –Det stämmer.
–Får jag ta en bild till? –Varför inte? – Vad säger du?
Jag vill bara säga att det är en ära att ha den här mannen i mitt team.
Jag känner mig ansvarig för allt han gör. Jag har lärt honom allt.
–Han har stil. De bästa har stil. –Skitsnack.
–Pappa! Pappa! –Där har vi ju min dotter.
Hej! Du ska få se vårt nya hus! Kom!
Hej, Jim! Ge mig en kram. Jag är så glad att du hjälper till med flytten.
–Det är bara roligt. –Kom, nu åker vi!
Då åker vi.
Ranger, det pågår ett rån på Texas National Bank!
–Jag är på semester. –De har tagit gisslan!
–Vi behöver dig, Ranger. –Kommer du, Jim?
Pappa?
Gisslan?
–Pappa? –Ska du med?
Vi ses sen. – Då åker vi!
J.J. McQuade, du förblir dig lik!
Nåja, vad fan...
Text: Joakim Sandström www.sdimedia.com